Kaptajnens log, stjernedato 45944, 1:
Vi har udforsket Parveniumsystemet og opdaget et ukendt objekt.
Forstør.
Det er vist en form for sonde. Men typen er ukendt for os.
- Afsøger den os? - Nej, men den følger vores kurs.
Den består af paricium og talgonit.
Ikke nogen særlig sofistikeret teknologi.
Sonden udsender en nukleonisk stråle.
- Hæv skjoldene. - Strålen afsøger skjoldet.
- Sonden udsender partikler. - Strålen penetrerer skjoldene.
- Øg hastigheden til... - Kaptajn?
Bare rolig.
Jeg har dig, kaptajn.
Endelig...
Hvordan har du det? Kamin? Kan du svare?
- Hvad er det her for et sted? - Du har stadig feber.
Frys programmet, computer.
- Afslut programmet, computer. - Kamin...
- Picard kalder Enterprise. - Rejs dig ikke op. Du er ikke rask.
Jeg spurgte, hvad det her er for et sted.
Det er da dit hjem.
Rummet, den yderste grænse.
Dette er rumskibet Enterprises rejser.
Dets fortsatte mission for at udforske nye verdener-
- finde nyt liv og nye civilisationer.
Og dristigt betræde ukendte områder.
- Er jeg taget til fange her? - Du har haft høj feber i tre dage.
Kamin?
Du bør ikke gå ud.
Vær sød at komme ind igen, Kamin.
Tak.
Dette træ planter vi som en bekræftelse på livet.
I trods mod tørken og i håb om et langt liv.
Hvad der end sker, vil vi holde det i live-
- som et symbol på vores overlevelse.
- Du er frisk igen. Hvordan går det? - Er det dig, der er leder her?
- Jeg vil tilbage til mit skib. - Hvilket skib?
Hold nu op.
Fortæl mig bare, hvor jeg er.
Feberen har taget din hukommelse.
Det er nok det. Du kan måske hjælpe mig.
- Alt for dig, min ven. - Jeg hedder Kamin. Og du er?
Batai... Rådets leder.
Javel. Batai. Har jeg været syg?
I over en uge.
Du burde have været indlagt, men Eline ville pleje dig.
- Eline? - Din kone.
Hvis du ikke kan huske det, bør du nok ikke tage hjem.
Og... Hvad er det her for et sted?
- Du bør nok opsøge lægen. - Nej, det kommer nok tilbage.
Det her er Ressik. Nordprovinsen.
- Hvilken planet? - Lad mig følge dig hjem.
Nej, jeg fejler ikke noget. Bare svar. Hvilken planet?
- Det her er planeten Kataan. - Kataan.
Ikke en Forbundsplanet.
Jeg tror, at jeg... vil gå en tur.
Du har jo været syg i en uge.
Motionen gør mig godt. Jeg vil... gøre mig bekendt med omgivelserne.
Gudskelov.
Folk har ledt efter dig overalt. Hvorfor skræmte du os sådan?
Er du sulten?
Sulten, tørstig, udmattet.
Det beviser vel, at det ikke er nogen drøm.
Tror du, at det her... dit liv, er en drøm?
Det her er ikke mit liv! Det ved jeg i al fald.
Jeg har holdt maden varm til dig.
Hvor tog du hen?
- Jeg gik en tur... i flere timer. - Du er jo lige blevet rask.
- Det smager skønt. - Det siger du altid.
Vil du svare på nogle spørgsmål, selv om de virker underlige?
Er der andre planeter i stjerne- systemet? Besøger I andre systemer?
Godt... Har I et kommunikationssystem?
Hvordan... sender I meddelelser til andre samfund, andre steder?
Som vi plejer via stemmelederen. Vil du da sende en besked?
Ja. Hvornår kan det lade sig gøre?
I morgen.
- Vil du ikke spørge om os? - Jo, selvfølgelig.
Alt, hvad du kan fortælle, vil være en hjælp. Vi...
- Vi er gift. - Det blev vi for tre år siden.
Det var mit livs lykkeligste dag.
- Hvad laver jeg her i Ressik? - Du er byens bedste jernvæver.
- Men du foretrækker at spille fløjte. - Fløjte?
- Hvornår har jeg lært det? - Det har du ikke, men du prøver.
Jeg forstår.
Tak for suppen. Og tak for din hjælp.
Hjælper du mig med at sende beskeden i morgen?
Ja. Kommer du i seng nu?
- Jeg sover her. - Kom med mig, Kamin.
Det bliver hårdt for dig, når jeg vrider og vender mig.
Lad mig afgøre den sag.
Hvor har du fået den her fra?
Det var den første gave, du forærede mig.
Infirmeriet, kaptajnen er skadet.
Normal puls og blodtryk. Hyperaktiv fibrogenisk aktivitet. Mærkeligt...
Der er ingen tegn på skader. Livstegnene er normale...
Men produktionen af neurotransmittere er høj.
Det er noget med sonden. Data?
Jeg kan ikke blokere partikelstrålen.
- Vi bør destruere sonden. - Ikke før vi ved, hvad den gør.
Jeg er enig.
Før os væk fra den. Stille og roligt.
Sonden følger efter os med samme afstand.
Den er koblet til ham... som et tøjr.
Har du drømt om dit rumskib igen?
Jeg prøver at kortlægge solens bane.
Måske finder jeg årsagen til tørken.
Jeg tror, at du stadig prøver at forstå, hvor du er.
Hvor dit skib er. Hvordan du skal komme tilbage til det liv.
Det minde er fem år gammelt nu. Men det lever stadig inde i mig.
Var det liv så meget bedre? Så meget mere tilfredsstillende-
- så meget mere berigende, at du vil holde så stædigt fast i det?
Det må have været fantastisk.
Men i dine historier har der aldrig været en, der elsker dig som jeg.
Det var virkeligt. Lige så virkeligt som det her.
Forlang ikke, at jeg skal glemme et helt liv, som jeg levede der.
Jo, det gør jeg. Jeg har været tålmodig.
I fem år har jeg delt dig med det andet liv.
Jeg har lyttet og forsøgt at forstå. Og jeg har ventet.
Hvornår får jeg dig tilbage?
Jeg ved, det har været svært for dig.
Hvornår slipper du taget? Hvornår begynder du at leve livet her?
Hvornår skal vi stifte familie?
- Kamin, Eline. Godmorgen. - Godmorgen, Batai.
- Er du klar? Administratoren er her. - Ja. Kommer du med?
Nej tak. I klarer jer fint selv.
Hun har altid haft en stærk vilje.
Det er ikke hendes skyld. De sidste par år har været svære for hende.
Og vel også for dig.
Der er du jo. Hvordan kan dette træ gro, når alt andet tørrer ud?
Det her træ er vores symbol. Vores bekræftelse på livet.
Alle i vores by giver af deres vandrationer.
Vi har lært, at håbet er et kraftfuldt våben mod alt.
- Selv tørken. - Godt tænkt.
Alle samfund burde nok have sådan et træ. Hvad skal afhandles i dag?
Vi mangler hjælp med at øge vores vandmængde. Vi har en idé.
Batai, du bekymrer folk.
Godt nok har vi tørke, men vandrationeringen har hjulpet.
Rationering nytter ikke, hvis vejret ikke skifter. Vi løber tør for vand.
- Hvem er det her? - Kamin.
Kamin...
- Kender jeg Dem? - Nej, vi har ikke talt sammen.
Jeg er åben over for alle i byen. Jeg vil gerne høre Deres mening.
Vi kan bygge atmosfærekondensatorer, der kan udvinde vand fra luften.
Jeg vil ikke affærdige dine ideer.
Men det ville være et kæmpe projekt. Det har vi ikke råd til.
Hvert samfund betaler for sit eget. Kondensatorer giver afgrøderne vand.
Jeg vil fremføre idéen. En styreform, hvor alle deltager, fungerer godt.
Farvel, Batai. Vi ses i næste måned.
Rart at møde Dem, Kanan.
Kom godt hjem.
Det gik rigtig godt. Han var imponeret af dig.
- Vi får ingen kondensatorer. - Det tager tid, men de kommer.
Kom og spis middag hos os. Jeg laver en grøntsagsgryde.
- Vi kan tale om kondensatorer. - Kamin...
Da du talte med administratoren, var det første gang i årevis, at du-
- talte, som om du virkelig tilhørte vores samfund. Det føltes rart.
Du har grublet bag dit fløjtespil hele aftenen.
Jeg grubler ikke. Jeg er fordybet i min musik.
Det hjælper mig med at tænke.
Men det er mærkeligt, at jeg holder så meget af det.
Nej, det mærkelige er, at du faktisk bliver bedre.
- Batai... Tag hjem. - Javel.
- Godnat, Kamin. - Godnat, min ven.
Kom godt hjem, Batai.
Glem ikke dine sko. Jeg stiller dem ikke på plads for dig igen.
Javel.
Jeg har kun brokket mig hele dagen. Det er jeg ked af.
Nej, det er mig, der er ked af det.
Alt, hvad du sagde i morges, er sandt.
Jeg har givet dig så lidt, og du har givet mig så meget.
Nej.
- Du er en dejlig mand. Jeg... - Nej, ikke ingen dejlig mand.
Jeg kortlægger stjerner, forsvinder i dage for at udforske landet.
Mit liv er, som det var før. Gamle vaner.
Du er blid og rar. Du har aldrig råbt ad mig.
Jeg vil gerne have din tilladelse til at bygge noget.
Du har bygget teleskop og laboratorium. Det behøver du ikke.
I dette tilfælde behøver jeg din tilladelse.
- Hvad er det? - Et børneværelse.
Mener du det?
- Mener du det? - Hvis du foretrækker en veranda...
...det er lettere at bygge, og jeg...
Nej.
- Er sonden blevet identificeret? - Jeg fandt nogle rester på den.
Det kommer nok fra motoren. De har anvendt et fast brændstof.
Det er krystallinsk emiristol. Det bør vi kunne spore.
Vores egen sonde bør kunne spore, hvor den kommer fra.
Jeg har analyseret strålen.
Partiklerne kan reflekteres tilbage til sonden, så signalet bliver brudt.
Jeg ved ikke, hvor risikabelt det er.
Det skal ikke bore sig ind i ham.
Efter et knivstik er det ikke altid bedst at trække kniven ud.
Det kan gøre mere skade.
- Vi må gøre noget. - Jeg er enig.
Hold øje med ham, doktor. Afbryd strålen. Vi klipper strengen.
Meribor!
Meribor, det er din brors ceremoni. Stå stille.
Vi navngiver dette barn efter en kær ven, der døde for et år siden.
Nu lever hans minde videre igennem hans navn.
Vi kalder dig Batai i hans ære.
Han begynder sit liv omgivet af venners varme. Tag noget at spise.
- Tillykke, Kamin. - Tak.
Det føles, som om Meribors navngivning var i går.
Smut med dig.
Ja. Jeg var så nervøs for, om jeg ville tabe hende.
- Og se nu på den lille dame. - Hun vandrer i bjergene med dig.
Graver jordprøver op, som du samler ind. Hun er sin fars datter.
Jeg troede, at jeg kunne klare mig uden børn. Nu er det utænkeligt.
Hvad er der, Kamin? Hent lægen... nu.
Spasmer i åndedrætsorganet. Pulsen bliver svagere.
- Jeg mister ham! - Hele kropssystemet kollapser.
- Kobl strålen på igen, Data. - De synaptiske responser aftager.
- Påbegynd hjertestimulering. - Blodtrykket falder. 70/20.
- Du må få gang i strålen, Data! - Jeg gør mit bedste, doktor.
Kortikal stimulering.
- Start på ti pct. - Strålen er koblet på igen.
Blodtrykket er 90/40... og stigende.
Hans tilstand stabiliseres. Livstegn er ved at være normale.
Meribor...
Det der er min hobby. Få din egen.
Det er dig, der har gjort mig til forsker.
- Hvad har du lavet i dag? - Jeg har analyseret jordprøver.
Der findes ingen anaerobe bakterier. Jorden er død.
Det her er mere end en lang tørke. Jeg har ti år gamle notater.
Du har data fra femten år tidligere. Du er nået til samme konklusion.
Jeg er ikke nået til nogen konklusion. En forsker gætter ikke.
En forsker formulerer en hypotese, der enten bestyrkes eller forkastes.
- Du burde se Dannick oftere. - Du snakker udenom.
Nej, jeg formulerer bare en hypotese: At han er forelsket i dig.
Du har lært mig altid at søge sandheden, selv om den gør ondt.
Det er for sent at trække sig tilbage. Planeten er døende.
Jeg burde have fyldt dit hoved med trivielle ting. Legetøj, tøj...
- Det tror jeg ikke, at du mener. - Nej, det gør jeg ikke.
Men det er sørgeligt at se dig-
- tynget af viden om ting, du ikke kan ændre.
Jeg bør gifte mig med Dannick. Hellere før end siden, ikke?
Grib dagen, Meribor. Lev i nuet.
Lad altid nuet være den vigtigste tid. Nuet kommer aldrig igen.
Jeg elsker dig, far.
Livstegnene har været stabile, siden strålen blev koblet på.
Vi har fået måleresultater ind fra den sonde, vi affyrede.
Vi sporede sonden til et lysår tilbage.
Ved De, hvor den kommer fra?
Fra et silarisk stjernesystem: Kataan.
Det har jeg aldrig hørt om.
Et uudforsket system med seks planeter.
- Er de beboet? - Nej. Stjernen eksploderede.
Alt liv forsvandt for 1.000 år siden.
- Jeg stillede dine sko på plads igen. - Tak.
Jeg har kigget i den her i 30 år.
Alligevel kan jeg ikke se det fascinerende.
Godt. Så kan du måske sætte dig og hvile dig, som du bør.
Så skrøbelig er jeg heller ikke. Folk bliver tit opereret.
Han elsker at spille. Og han er god til det.
Han elsker at gøre en masse ting. I sidste uge ville han være botaniker.
Ugen før skulptør. Hvis bare han kunne bestemme sig.
Det tror jeg, at han har.
Du bør nok tale med ham.
Batai?
- Far? - Du har vist noget på hjerte.
Ja.
Jeg ventede på det rette øjeblik, men det kommer aldrig.
- Jeg går ud af skolen. - Det gør du ikke.
Jeg vil koncentrere mig om min musik.
Det har været matematik, botanik. Og nu...
Men musikken har været der konstant.
Det tror jeg, at du ved.
Det er det liv, jeg vil have.
Ja... Vi må vel tale om det.
Tak, far.
Efter alle disse år kan du stadig overraske mig.
Vil han beskæftige sig med musik, så vil jeg ikke forhindre ham.
I øvrigt...
Hvem ved, hvor længe han får til at stræbe efter noget som helst?
Taler du med administratoren i morgen?
Ja. Jeg kan blive tvunget til at forlade rådet.
- Medmindre du tier. - Med de her beviser kan jeg ikke.
Sikke en overraskelse.
Hvad vil du opnå ved at sprede rygter om, at planeten går under?
Vis mine fakta for nogen, der forstår dem.
Jeg vil ikke hjælpe dig med at skabe problemer.
I så fald viser jeg dem selv.
Dine observationer, dine opdagelser...
Vore forskere kom frem til det samme for to år siden.
Skulle vi offentliggøre det? Ved du, hvad der ville ske?
Men det må da være muligt at bevare noget af den her verden?
Måske kunne vi evakuere nogle få.
Hvorhen? Teknologien er begrænset. Vi er lige begyndt med missiler.
Nogle genetiske prøver? Du kan ikke lade en hel civilisation dø.
Nu er det nok.
Vi har en plan. Jeg kan ikke fortælle mere end det.
Far! Det er mor. Skynd dig.
Doktor?
Det gør mig meget ondt, Kamin.
Jeg vil gøre hvad som helst for at få din opmærksomhed.
- Du har altid nydt det dramatiske. - Tak, doktor.
Lad os være alene lidt, Batai.
Jeg... må tale med min mand.
Viste du dine beviser til administratoren?
Det var ikke nødvendigt. De vidste det allerede.
- Så du bliver ikke smidt ud af rådet? - Nej.
Godt.
Husk... at stille dine sko på plads.
Det lover jeg.
Jeg kommer og tager dig! Nu har jeg dig...
Nogle børn larmer virkelig herinde.
Det er farligt at være ude så længe.
- Jeg har solcreme på. - Unge mand? Har du solcreme på?
- Har du? Godt. - Hej. Nu skal vi se affyringen.
- Affyring? Hvad taler han om? - De affyrer et missil.
- Det har jeg ikke tænkt mig at se. - Vi skal se affyringen, Kamin.
Mit hjerte bløder, når jeg ser ham. Mit barnebarn.
Mit hjerte bløder.
Han fortjener et rigt liv, men det får han ikke.
Vil du ikke nok tage med, far?
Hvorfor har jeg ikke hørt noget om den affyring?
Vidste alle det undtagen mig?
Jeg sidder godt her.
Gå hen til de andre. Se den blive affyret. Hvad gavn det så vil gøre.
Hvad er det, de sender af sted?
Det ved du, far. Du har allerede set den.
Hvad taler du om? Jeg har ikke set noget missil.
Jo, du har, gamle ven. Kan du ikke huske det?
Batai...
Du så den, lige før du kom her.
Vi håbede, at sonden ville møde en i fremtiden.
En, der kunne være en mentor.
En, der kunne fortælle de andre om os.
Det er mig... Er det ikke?
Jeg er denne person.
Jeg er den, I finder.
Det er det, affyringen går ud på. En sonde, der finder mig i fremtiden?
Ja, min elskede.
Eline...
Vi andre har været væk i 1.000 år.
Hvis du husker, hvad vi var, hvordan vi levede, har vi fået livet igen.
Eline...
Nu lever vi i dig. Fortæl dem om os, min elskede.
Der sker noget.
- Strålen er brudt, sonden lukket ned. - Hjernefunktionerne stabiliseres.
Worf, før sonden til færgedok to til undersøgelse.
Hvad?
Rejs Dem ikke for hurtigt op, kaptajn.
Kaptajn?
Det her er Enterprise.
Jeg er Jean-Luc Picard.
- Hvor længe? - 25 minutter, måske.
25 minutter?
De må til infirmeriet. Jeg vil undersøge Dem.
Dr Crusher...
Kom ind.
- Har De det bedre? - Ja, tak...
Men jeg kan mærke, at jeg... må genopdage, at det her er mit hjem.
Vi har åbnet og undersøgt sonden. Hvad det end var, der indfangede Dem-
- så må det have destrueret sig selv.
Vi fandt den her indeni.